JASENOVAC JE PRIJEPOR I SIMBOL PODVOJENOSTI HRVATSKE
Jasenovac je simbol ustaškog režima, stradanja Židova, Srba , Roma i Hrvata nepodobnih ustaškom režimu, ali je isto tako simbol pokvarenosti, prijetvornosti, lažljivosti i stradavanja Hrvata i svih nepodobnih, yugo komunističkog režima!
Bio je stručnjak za minska polja i znao je napamet gdje je svaka postavljena. Pronalazio ih je kao da ima šesto čulo za njih. Bio je to trenutak kad je samo jednom pogriješio i da ironija sudbine bude veća poginuo je od vlastite mine.
Ali nikako drugačije nije ni mogao poginuti, jer samo je Tom Crowley mogao tako nadmudriti Toma Crowleya. Nikom drugom to nije pošlo za rukom. Postao je žrtva vlastite genijalnosti i ušao u hrvatsku legendu ratovanja u Domovinskom ratu. Iako je bio prekaljeni ratnik, Crowleya je tijekom Domovinskog rata posebno dirnula sudbina Škabrnje. Nakon akcije Maslenica u kojoj je Škabrnja dijelom bila oslobođena, na ostali dio teritorija, neprijatelj je često napadao stavljajući dodatnu sol na ranu izvršenog pokolja, stoga zapovjedništvu tada nije bilo druge nego na ta teren rasporediti Thomasa
![](https://www.braniteljski-portal.com/wp-content/uploads/2019/06/tom1n.jpg)
Crowleya i 9.bojnu HOS- a.
U filmu” Sve je bio dobar san “u prvom gledanju fokusirala sam se kao majka, na priču majke, kroz koju je ispričan cijeli film, međutim jedna me činjenica iznenadila. Bivši predsjednik Ivo Josipović je primio izaslanstvo, sa majkom na Pantovčak i zbog zasluga u obrani Hrvatske Jeana Michela Nicoliera posmrtno je odlikovao Redom Nikole Šubića Zrinskog a odlikovanje je primila njegova majka Lyliane Forunier, 17.studenog 2011 godine.
Pješački most preko rijeke Vuke u Vukovaru nosi ime Jeana Michela Nicoliera. Odluku su donijeli vijećnici Gradskoga vijeća 18.travnja 2014.godine.
Inicijativa za donošenje odluke o nazivu pješačkog mosta na rijeci Vuki, prema Jeanu Michelu Nicolieru stigla je od 14 udruga proisteklih iz Domovinskog rata i na prijedlog pripadnika HOS-a iz Kutine koji su branili Vukovar u jesen 1991.godine, na vukovarskom Sajmištu. Na taj način odala se počast dragovoljcu, koji je iz Francuske došao u Hrvatsku i Vukovar boriti se , i na kraju i položiti svoj mladi život za istinu i pravednu borbu Republike Hrvatske za obranu od yugosrpskog , četničkog agresora i JNA.
- prosinca 2012.godine Ivo Josipović je na Pantovčaku, Udruzi veterana 114. brigade HV-a, predao post mortem, odlikovanje Reda Petra Zrinskog i Frana Krste Frankopana s pozlaćenim pleterom, za Thomasa Crowleya- Irca koji je poginuo na Južnom bojištu, a bio je pripadnik legendarne 9.bojne HOS-a, koja je kasnije bila pridružena 114. brigadi HV-a, kao časnik HOS-a i HV-a u činu bojnika.
Umjesto da se zalaže za istinu, za daljnja istraživanja Jasenovca, Lora Vidović sugerira povećanje broja stradalih i sve proglašava revizijom povijesti. Tipično yugokomunističko dogmatsko tumačenje povijesti kao neprikosnovene istine. A poznato je manipuliranje brojem žrtava bez ikakva popisa, bez ikakva dokaza od brojke čak do preko milijun žrtava, do 700 000 , pa se na kraju službeno spustio na oko 80 000 žrtava, da bi najnovija istraživanja i tu brojku znatno smanjila.
E baš ta najnovija istraživanja izazvala su paniku u srpskom lobiju i u yugokomunističkom lobiju u državnom aparatu, u kojem se uhljebio veliki dio njihovih istomišljenika, a među njima je i Lora Vidović.
Lora Vidović se sa pozicije pučke pravobraniteljice ne bavi se osnovnim pitanjima ljudskih prava, što joj je i dužnost po Zakonu o pučkom pravobranitelju, već tu poziciju zlorabi za ideološku manipulaciju Jasenovcem i žrtvama, pri tome javno optužujući Republiku Hrvatsku za ustaštvo i fašizaciju društva.
Lora Vidović ne bavi se uopće žrtvama Domovinskog rata, silovanima, logorašima i svima ostalima kojima su teško narušena ljudska prava, već mora odraditi zadaću i stalno optuživati Republiku Hrvatsku za fašizaciju, a Republika Hrvatska nije sljednica NDH, već je krvlju obranjena i oslobođena u Domovinskom ratu!
Čak i to je sporno Lori Vidović, koja tvrdi da RH nastala na antifašizmu, a antifašizma u Ustavu RH , nigdje nema, već piše“ na povijesnoj prekretnici odbacivanja komunističkog sustava i promjena međunarodnog poretka u Europi, hrvatski je narod na prvim demokratskim izborima (godine 1990.), slobodno izraženom voljom potvrdio svoju tisućgodišnju državnu samobitnost.”
I na sveopće iznenađenje razoružan hrvatski narod, pobjedio je brojniju I bolje naoružanu JNA I Yugočetničku vojsku I stvorio svoju državu.
Hrvatski narod pobjedio je vanjskog neprijatelja, ali nije uspio pobjediti unutarnjeg neprijatelja, petokolonaše( antife, orjunaše,yugofile, yugoudbaše, iredentiste,autonomaše). Dok je hrvatski narod krvario I ratovao Peta kolona se uvukla u sve pore društva i državnih institucija i razara mladu hrvatsku demokraciju, vraćajući nas opet u jednoumlje u kojem su oni osjećaju najugodnije. Svi misle jednako, nema disonantnih tonova, a ako ih kojim slučajem i bude, ponovno će otvoriti Goli otok i preodgajati će nas.
Demokratizacija je dug proces koji traje generacijama, ne može saživjeti u 27 godina od kada je nastala Republika Hrvatska, naročito ne sa yugokomunističkim mentalitetom jednoumlja, koji ne prihvaća drugačije razmišljanje I pravo svakog čovjeka na javno iznošenje svojeg svjetonazora, svoje vjere i svojeg mišljenje.
Ta osnovna ljudska prava zagarantirana su nam Poveljom UN o ljudskim pravima I Ustavom RH
Članak 14.
Svatko u Republici Hrvatskoj ima prava i slobode, neovisno o njegovoj rasi, boji kože, spolu, jeziku, vjeri, političkom ili drugom uvjerenju, nacionalnom ili socijalnom podrijetlu, imovini, rođenju, naobrazbi, društvenom položaju ili drugim osobinama.
Svi su pred zakonom jednaki.
Deklaracija o ljudskim pravima UN
članak 18.
Svatko ima pravo na slobodu misli, savjesti i vjere; to pravo uključuje slobodu da promijeni svoju vjeru ili vjerovanje i slobodu da, bilo pojedinačno ili zajedno s drugima, javno ili privatno, očituje vjeru ili vjerovanje učenjem, praktičnim vršenjem, obredima i održavanjem.
članak 19.
Svatko ima pravo na slobodu mišljenja i izražavanja; ovo pravo uključuje slobodu mišljenja, bez tuđeg miješanja, a isto tako i traženje, primanje i priopćavanje obavijesti i ideja bilo kojim sredstvima i bez obzira na granice